На відео: Пантелеймон Куліш, аудіовірш "Заворожена криниця".
Пантелеймон Куліш
ЗАВОРОЖЕНА КРИНИЦЯ
Вертоград моей сестры...
Пушкин
|
У сестри моєї тихо Процвітає сад в ограді. Кинамон, моя утіха, Нард, алое в любім саді. Там квітки, як в божім раю, Що на Тигрі да Євфраті, Зорями в траві зоряють, Тонуть-плавлють в ароматі. Там гранати наливнії, Солодощів дивних повні... Гудуть бджоли золотії, Мов з Едему тихі дзвони. Серед саду-винограду В кринах схована криниця... Мойму серцю на відраду Заворожена водиця. Заворожена й заклята, Щоб не знали люде ходу: Бо призначено для брата Чисту воду-прохолоду. Вітре тихий від заходу! Вводи волю мого серця: Повінь чарами на воду, Нехай ллється, нехай ллється. Вітре буйний аквілоне! Подми чарами, крилатий, На ті нарди, кинамони, Нехай каплють аромати. |
|
За матеріалами: Пантелеймон Куліш. "Чорна рада". Видання друге, без змін. Передмова Івана Андрусяка. Київ, Національний книжковий проект, 2011, стор. 207.
Більше творів Пантелеймона Куліша на нашому сайті:
Останні коментарі до сторінки
«Пантелеймон Куліш, вірш "Заворожена криниця"»:
Всьго відгуків: 0
+ Додати коментар
15 poems by Japanese poetess Kurama about russian missile attack on the Ohmatdyt Children's Hospital